Historien kjenner mange store løgnere. Kopernikus, -
- Goebbels, -
- St. Ralph, Den løgnaktige.
Men ingen var så ille som Tudor-kongen Henrik VII.
Han omskrev historien og fremstilte forgjengeren Richard III -
- som en vanskapt galning som drepte sine nevøer i Tower.
Richard var i virkeligheten en snill mann som elsket sine unge slektninger.
Især Richard, hertugen av York, som vokste opp til en stor, sterk gutt.
Henrik hevdet også at han vant kampen på Bosworth Field og drepte Richard III.
Også her er sannheten en annen. Richard, hertug av York, ble konge -
- etter Bosworth Field, og regjerte i 13 ærerike år.
Hvem som drepte Richard III, og hvordan den beseirede Henrik Tudor unnslapp, -
- skildres i første kapittel av en hittil ukjent historie:
Historien om: SORTE ORM
Aftenen før kampen på Bosworth Field 21. august 1485
Stille. Stille!
Kongen!
Vi befinner oss i vår tilfredshets sommer -
- som Tudor-skyer nå har gjort til overskyet vinter.
Og jeg er ikke skapt for simpel krig.
Skam!
Jeg vil bare leve her i fred'lig majestet.
Nå tvinges jeg til kamp for Englands frihets skyld.
For å befri oss alle ifra denne verkebyll.
Helt enig! Hurra!
Hvem er det?
Jeg vet ikke, herre. Jeg spør min sønn.
Hvem er det?
- Det er din andre sønn, herre. - Det er min andre sønn, herre.
Slåss han med oss i morgen?
- Hva heter han? - Edmund.
Edna! Slåss du med oss i morgen?
Nei, Gud! Jeg trodde jeg skulle slåss med fienden!
Han blir vel ikke plassert i nærheten av meg?
- Nei, onkel. Hans plass blir blant bermen. - Ah... pileføde!
Nettopp.
For en liten lort!
Percy! Ser du hvordan kongen særbehandler meg?
Nei.
- Jeg så det, herre. - Og hva heter du, småen?
- Jeg heter Baldrick. - Da vil jeg kalle deg... Baldrick!
Og jeg kaller deg "herre", herre.
Jeg liker tonen din. Hva sier du til å bli min væpner i morgen?
- En stor dag i morgen for oss adelsmenn. - Ikke om vi taper.
Da blir jeg hakket til lapskaus. Armen min havner i Essex, -
- kroppen i Norfolk, mens kjønns- organene dingler i et tre i Rutland.
Med deg ved roret, kan vi ikke tape.
Jo, om vi vil, så!
Det vil vi ikke. Jeg skal vise alle, at jeg er en mann!
- Du er en mann, mylord. - Men hvordan bevise det?
Folk kan kikke opp i det treet i Rutland.
Beviset blir at mine fiender løper skrekkslagne til vannklosettet!
En skål! La alle som i morgen skal iføre seg panser -
- huske å dra før de ifører seg panser i morgen.
Jeg hører alt lyden av kampgny i mine ører!
Nok en gang i skuddlinjen, mine venner, nok en gang!
Send deres intimeste deler til et tre i Rutland.
Spill blod, blod, blod! La det være vårt motto.
Sprett opp buken på dem!
Jeg er redd det kommer til å bli en viss grad av... vold.
Men vi vet alle at det er for en god sak.
Herrene i London, som ligger i sin seng, skal angre bittert at de ei er her.
De vil være smålåtne når de andre taler -
- som sloss med oss på Ralph Den løgnaktiges dag!
Edmund!
Å mor, hva vil du?!
Skulle ikke du være med i krigen nå på morgenen?
Å Gud! Klokken er elleve!
- Herre! - Hva er det?
- Hvor er dette slaget? - Et sted som heter Bosworth Field.
Pokker også!
Den første skikkelige kamp siden jeg kom i puberteten!
- Her er det, herre. - Fremad, Baldrick! Mot æren!
Jeg er ikke sikker på at de trenger oss.
Alt ser jo greit ut. Alle slåss.
Tydelig at de har det storartet.
Det er noen som ikke slåss. De har lagt seg ned.
- De er døde, herre. - Å ja...
Jeg visste det var noe jeg hadde glemt. Unnskyld meg litt.
Herre konge. Du har mistet gangeren. Ta min!
Nei! Jeg vant striden og reddet kongeriket.
- Jeg kan nok finne en hest! - Sant, edle herre! Vi møtes i slottet.
Hest!
Mitt kongerike for en hest!
Det er min hest!
Det tenker jeg skal lære deg.
Nå gjør du ikke det mer.
Å Gud! Det er onkel Richard!
Hva er det, herre?
Au da. Richard III.
- Hva vil du gjøre? - Fort!
Herre! Den hytta!
Vent da!
- Hodet? - Jeg trodde du hadde det.
Skal jeg bære alt?
Percy, ditt åndssvake avkom av en skjøge! Hvor har du vært?
Jeg har bevist at jeg er en mann! Se hva jeg fant!
- Legg det ned! Vi må vekk! - Jeg fant det! Det er mitt!
Hva mener du?
Bevis for at jeg har drept en adelsmann!
Tør jeg spørre hvilken adelsmann?
Det er faktisk kongen!
Alt er tapt!
Flykt! Flykt!
- Fort! Ut herfra! - Ta meg med!
- Vekk med fingrene! - Går du fra meg, så dør jeg!
Slipp meg, ellers dreper jeg deg selv.
Du skal få penger. 10 000 sovereigns!
- Mor. - Kjære Edmund, hvordan gikk det?
Om få sekunder vil Henrik Tudor stå ved porten!
Uff da! Jeg er ikke klar! Jeg har ikke badet!
Henrik er vår fiende! Når hans menn kommer hit, -
- vil de skjende deg og alle kvinner i slottet!
Da er det ingen vits å skifte.
- Herre! - Hva vil du?
Hør!
Å Gud, de er alt her! Løp for livet! Mot bergene!
- De kommer fra bergene! - Så løp vekk fra bergene!
Ser dere berg, så løp motsatt vei!
- Alt vel! De har vår Kong Richards faner! - Umulig! Han er død!
Kong Richard død?
Ja... Gud vet hvordan...
Å kjære. Da vil det bli problemer.
Fanene er åpenbart et snedig knep for å narre oss til å bli!
- Det tror jeg ikke, herre. - Ikke når vi gjennomskuer det.
- De må ha trodd det var snedig! - Jeg tror ikke de kom på det.
- Tror du de har lånt knepet? - Jeg tror ikke det er noe knep!
Er det ikke et knep å ri til et slott under andres faner?
- Det er bare din far! - Hvem har låst den jævla døren?
- Richard, det er jo du! - Hvem hadde du ventet, kvinne?
- Jeg trodde det var Henry Tulip. - Har du gått fra kastanjene?
- Dere vant altså? - Selvsagt! Vi vant. Seier!
- Så nå vil vel du skjende meg? - Ja da. Om et øyeblikk.
Kvinnen er umettelig.
Tre ganger hurra for kong Richard! Happ-happ!
- Happ-happ. - Huzza!
- Happ-happ! - Huzza!
Når kong Richard kommer hit, er dagen fullkommen!
Ja. Så synd at han er død.
- Hva? Hvem har sagt det? - Edmund.
Er dette sant?
Jeg vet egentlig ikke. Jeg var ikke der akkurat da.
Jeg hørte det av en at han...
Jeg vet ikke engang hvor han ble drept.
Jeg var på stikk motsatt side. Ikke engang nær hytta!
Ikke at det var noen hytte, men en elv! Men det vet ikke jeg, -
- for jeg var ikke der. Men en idiot kappet hodet av ham.
Drepte ham iallfall. Eller skar av ham et øre.
Ja, jeg tror han bare ble såret.
Om det ikke var en annen... Ja, det tror jeg.
Han ble ikke engang såret! Sa noen at han var død?
Det er sant! Jeg snublet over liket hans.
Å, tilgi meg, du blødende stykke jord!
God natt, kjære konge! Alle engler vil...
Takk, Harry! Jeg sa... takk Harry!
Og vi vet alle hvem som utførte denne usle dåd, ikke sant?
- Ja! - Henrik Tudor!
Og han er fortsatt på frifot! Harry!
Sørg for stillhet!
Stillhet!
For kongen!
Lenge leve Kong Richard IV!
Denne dag har vært en formidabel stuing -
- av seierskjøtt blandet med mordets villpersille.
Det usle krek som myrdet kongen, har flyktet.
Men vi må også spise de gule blemmer den gode Gud serverer.
I livet får hver mann hva han fortjener!
Nå går vi og dreper flere fanger!
- Hurra! Vi er i sikkerhet! - Og jeg er prins i kongeriket! Happ-happ!
- Huzza! - Huzza!
- Forestill dere makten! - Vår all sammen!
- Hva? - Din! Bare din!
Edmund!
Det er litt tidlig, men jeg vil gjerne gå gjennom kampregnskapet.
Hvem drepte du i dag?
- Ingen. - Ingen?!
Bom, altså. Du blir dessverre ikke med i konkurransen om æreslegionen.
Å beklager! Jeg trodde du mente om jeg hadde drept kong Richard!
- Hva... var spørsmålet? - Hvem drepte du i dag?
Å, jeg skjønner. Riktig. Få se nå.
- Tønner. - Hva?!
Bønner!
Tønn... bønn...
Bønder! Bønder! Massevis av bønder!
- Men de teller vel ikke. - Bare ved uavgjort. Men hvor mange...?
Fire...
Hånd... håndre. Fire håndre.
Fire håndre... hånd... Femti!
450?! Gode Gud! Tre ganger så mange som jeg!
- Jeg hadde en del flaks. - Noen adelige?
Få se nå... adelige. Jeg tror... lord Coverdale.
- Han kjempet jo på vår side! - Ja. Jeg tror han så meg -
- drepe... Warwick. - Warwick den Ville fra Leicester?
Ja, og han var vill! Seig å få tatt knekken på!
Ja sannelig. Ved en anledning drepte jeg ham selv. Flere?
Få se... Det er vanskelig å sette navn på ansikter.
Her er listen over lorder vi ikke vet hvem som drepte.
- Roger de Runcie. - Han var en av mine!
- Lord Thomas av Devon. - Å ja. Backhand.
- Lord Yeovil. - Lyskehogg!
Fantastisk, Edmund! Og biskopen av Bad og Brønn...
- Han går ikke mer. - ...vil lede takkegudstjenesten.
Å, Bad og Brønn!
Lord Percy!
Edmund forteller at du kom for sent til kampene.
Jeg trenger vel ikke spørre om ditt antall.
Endelig kan jeg slappe av.
Hvem faen er dette?
Du husker vel den døende vi så i hytta?
Ham jeg sa du ikke måtte ta med til slottet?
- Ja nettopp! - Hva gjør han i min seng?
Han sier han er rik. Om vi gjør ham frisk, får vi kanskje belønning!
Vent! Jeg har en idé! Om han er rik, -
- og vi gjør ham frisk, så kanskje han belønner oss!
- Genialt, herre! Godt tenkt! - Takk, Baldrick!
Hva ventet dere? For hvem har landets kvikkeste hjerne?
Prins Edmund, hertug av Edinburgh!
- Og landets beste rytter? - Prins Edmund, hertug av Edinburgh.
- Og landets tapreste fekter? - Ikke si det! Han fra Norfolk...
- Prins...! - Edmund, hertug av Edinburgh!
Nettopp!
Eller som mitt navn fra nå vil være:
Sorte Grønnsak!
Herre: Ville ikke noe slikt som "Sorte Orm" være bedre?
Nei! Vent! Jeg tror jeg har en bedre idé!
Hva med... Sorte...
...Orm!
Den!
Det paret!
Den!
- Svært vittig, herre. - Takk, Baldrick.
- Meget, meget, meget vittig. - Takk, Percy.
Du er sannelig vittigere enn din far, herre!
Hode og skuldre over Richard III.
Skulle det være vittig?
Nei, herre! Det var et eksempel på slikt som du aldri ville nedlate deg til!
Forsvinn!
- Så du er fortsatt her? - Ja.
Har jeg ikke sett deg noe sted før?
Vet ikke. Har på følelsen at jeg har sett deg før.
Jeg er prins Edmund, sønn av Richard IV!
- Hvem er du? - Jeg betyr ikke noe.
- Ikke det? Er du ikke rik? - Nei. Jo! Ufattelig rik.
En svært rik... beskjeden mann. Vil gjerne fortsette som navnløs.
Jeg råder deg til å være rik! Bli frisk og kom deg ut av senga.
Javisst. Meget kledelig.
Morn igjen.
Morn... morn.
Jeg hadde ikke ventet å se deg slik igjen.
- Sittende, mener du? - Ja, riktig. Sittende.
Bevares, du sitter ned. Jeg har ikke sett deg sitte siden...
- I går? - Var det så sent? Gode Gud.
- Hvordan var kampen? - Jeg fikk hodet hugget av, -
- men ellers gikk alt strålende. Hvordan har du det, Edna?
- Edmund. - Din far sa Edna.
Nå, Edna, ditt ynkelige vesle åmekrek, hvordan går det?
Så elskverdig av Dem å spørre, Deres majestet. Svært bra!
Og så godt å se Dem, fordi... helt oppriktig...
Helt oppriktig... Jøje meg så godt De ser ut.
Oppriktig hva da? Spytt ut, ditt grøsne, skabbete krypdyr!
Helt oppriktig, så trodde alle du var død.
Helt oppriktig, så er jeg det.
- Kom inn! - Nei, gjør ikke det!
Hvorfor ikke? Har du noen der inne?
Nei, ikke sånn sett.
- Er det en kvinne? - Nei.
En mann?
- Ja! Ja, det er det. - Du nølte, Edmund.
- Det er vel ikke en søye? - Nei, det er det ikke!
- Så slipp meg inn! - Farvel Edna. Du får se meg senere.
Har De transportmiddel?
Vil De låne hesten min igjen? Ja, ikke at De har gjort det før!
Jeg kommer!
Alt i orden? Du ser ut som om du har sett et gjenferd.
Fort deg nå. Du er ventet til banketten.
Du forteller vel ikke at jeg forsov meg i dag og slikt, mor?
Ville jeg fortelle at din bror Harry er redd for skjeer?
Eller at hans far har svært små intime deler.
Mor!
Edmund!
Det er løgnene som gjør meg så vondt.
- Beklager at jeg er sen. - Stopp!
Du våger ikke å sitte der, gutt! Det var kong Richards stol!
- Vil du fornærme hans gjenferd? - Nei...
Beklager.
Finn din egen stol, din illeluktende lille hundelort!
- Hvor mange fanger har vi, Harry? - Jeg er Richard.
- Send opp en bunt til rommet mitt. - Skal de være hengt?
Nei, ferske. Jeg vil trene.
Det trenger du ikke, slik som du slaktet lord Stanley!
- Skulle ønske onkel Dicky var her. - Ikke noe dikke-dikk her!
I kveld, ærede venner, er vi samlet for å feire en stor seier.
Og for å sørge over et stort tap.
En skål for vår triumf!
Og jeg nedkaller vår kongelige forbannelse over mannen -
- som drepte Richard, vår edle konge!
- Det var han! - Å Gud!
- Stille ved bordenden! - Hvem det enn var...
- Det var Edna! - Hvor han enn er...
- Han er ved bordenden! - ...skal han bli knust!
- Så sett i gang, ditt dumme naut! - Det var ikke meg!
- Hvem sa det? - Idioten som drepte meg i ettermiddag!
- Det var ikke jeg. - Hvem da?
- Det var Edmund som avbrøt. - Heng den vesle snilen!
Stille!
En skål til for døde kong Richard!
Herregud!
- Mine herrer! - For kong Richard!
Tusen takk for ingenting! Mange slags takk!
Det er siste gang dere ser meg! Ja, dere så ikke stort nå heller.
Nå som det er stille, fortsetter vi skjendings-seremonien!
Hent portrettet av pretendenten Henrik Tudor!
Å Gud!
- God aften. - Hvor er Henrik Tudor?
Hvor er han? Hvor er han?
- Hill! - Hill!
- Hersker over menn! - Skjender av kvinner!
- Kongemorder! - Forsvinn, uhyggelige kjerringer!
- Bli ikke forskrekket. - La ikke frykten overmanne deg.
Hvorfor har dere narret meg hit, elendige sjusker?
Vi har gode nyheter.
Hvilke nyheter kan slike motbydelige budbringere ha?
Denne dag har medført ulykke.
- Men én dag... - Å, strålende dag!
- Én dag... - Å, lykkelige dag!
- Ja? - Skal du bli konge!
- Er det sant? - Ja, Deres majestet!
Det var gode nyheter! Gud være med dere, tannløse gribber!
Historie! Her kommer jeg!
- Han var ikke slik jeg hadde ventet. - Han var svært uhøflig.
- Jeg trodde Henrik Tudor var penere. - Ja, ikke så jødisk.
Mer som han som red forbi like før.
- Nå har vi gjort det igjen! - Dumme hekser!